Barney se snad zbláznil, pokud si myslí, že by to mohlo vyjít.
Myslím, že mu to vyjde.
Já teda doufám, že ne.
Pst. Už jde.
- Vy tam, jak se jmenujete? - Promiňte?
Jak se jmenuješ, ženská?!
- Cindy. - Já to tušil.
Ty jsi ta Cindy.
Ta, která to všechno může změnit,
nebo nás uvrhnout v neodvratnou zkázu!
Teď mě poslouchej, Cindy.
Jmenuju se Barney Stinson,
přišel jsem z budoucnosti, musím splnit životně důležitý úkol.
Budoucnosti?
Budoucnosti. A můžu ti to dokázat.
Přesně za čtyři sekundy, žena v tamté kóji
dá facku tamtomu muži.
Au. Kruci!
- Fíha. - A za pár minut
mladá verze mě z tohoto času
projde tamtěmi dveřmi.
A teď, Cindy,
vím, že to bude znít šíleně, ale pro záchranu světa
je potřeba, aby ses s ním dneska vyspala.
Cože? Já...
Vyspi se dnes s Barney Stinsonem
a dělej, cokoliv si poručí
nebo nebude schopen najít řešení problému globálního oteplování,
které by zachránilo celé lidstvo!
O čem to mluvíte?
Nemám čas na vysvětlování!
Musím se vrátit ke svému urychlovači reality
než se okno uzavře.
Jen ty nás můžeš zachránit, Cindy.
Musím jít!
Dobře, lidi, stěhováci tu budou za čtrnáct hodin.
Měli bychom jít nahoru a zabalit zbytek věcí.
Vy jste ještě nedobalili?
Co vám trvá tak dlouho?
Hej, všechny ty báječný vzpomínky za posledních deset let
se vážou k tomu bytu.
Není to jen o naházení věcí do krabic.
Nutí tě to vzpomínat.
Mě teda ne. Jak to funguje?
Všechno vyhodit a už se neohlížet.
Stěhuju se do Japonska. Balení mi zabralo půl hodiny.
- Půl hodiny? - No, bylo by to dvacet minut,
ale kamarád mi brečel do telefonu.
Stěhování je fakt jímavý, jasný?
To je.
Všechno se mění.
Budu bydlet v Jersey se Stellou, ...
... vy zase ve svým novým bytě.
Ty nastoupíš do nové práce v Tokyu.
To je konec jedné éry.
Myslím, že bychom si na to měli připít, ale ne tak nanicovatě jako normálně.
Hej, Wendy. Přines nám tu nejdražší láhev skotské.
To je padesátiletá Glen McKenna, stojí dva a půl tisíce dolarů.
Super! Vezmem' si ji a k tomu každej pivko, ...
... a co byste řekli tomu, že bychom vynechali tu skotskou?
Jo!
Vodka s ledem.
To nemůže vyjít.
Můj bože, vy jste... Můj bože!
Můžu vás pozvat na skleničku?
Myslím, že na jednu sklenku čas mám,
a dál tak 45 minut až hoďku na jinou aktivitu,
ale potom se musím vrátit
k tomu supertajnému projektu, na kterém teď pracuju.
Globální oteplování?
Bože, jak to víte?
Z anglických titulků přeložil Dero. (http://himym.dero.name)
Hej, koukněte na tohle.
Fotka z prvního dne, co jsme se sem nastěhovali.
Ach...
Tolik báječných vzpomínek.
Vidíte? To jsou přesně ty nesmysly, na který byste neměli myslet.
Takže ty si neschováváš žádný fotky?
Ne, jsou něco jako milostný dopisy nebo ročenky nebo něčí popel.
Jen zabírají místo.
Mimo to, Stella ti stejně nedovolí si nechat byť polovinu těch blbostí.
Proč by ne?
(zakuckání)
Tede, ach, zlatíčko.
Dobře, trocha moudrosti, kterou chlapi obvykle nabudou
teprve tehdy, až se sestěhují s ženou.
Všechny tvý věci jsou pitomý.
Jako třeba?
No, jako cokoliv, co sis koupil na veletrhu Renesance.
Hej, hej, na světě není sdostatek medoviny,
aby mě někdo donutil vzdát se mého cepu!
No, ještě, Tede,
protože nám evidentně neproplatí bezpečnostní zálohu na byt,
říkal jsem si, že bys mi mohl přispět na moji polovinu splátky.
Tak počkat! Proč já bych měl
platit víc než ty?
Protože ty ses k tomuhle bytu choval hůř než John Bonham
ke svý nervový soustavě.
To není pravda!
Exponát A.
Zdar. Zdar.
Co to je?
Encyklopédie z roku 1986.
Přesně ta, se kterou jsem kdysi vyrůstal.
Encyklopédie?
Aha, tak ty zastáváš názor, že by se to mělo vyslovovat encyklopedie.
Obvyklý omyl.
Ale povšimni si spjatých písmen "ae" v původní anglosaské verzi slova -
- v tomto případě encyklopaedia,
uvidíš, že jde o ligaturu, která má kořeny právě
na anglosaských runách...
Tak za to bys měl zaplátnit.
Ale nikdy jsi to neudělal.
A pak tu máme exponát B.
Dobré jitro, drazí lidé.
Koukněte, co jsem vyhrál na veletrhu Renesance.
Oh!
A taky jsi zodpovědný za škody, které má na svědomí Robin,
když byla tvou přítelkyní.
Hej. Jakou škodu jsem já způsobila?
Pamatuješ tu noc, kdy jsi vypila několik dvanáctek
kanadskýho piva a změnila ses na super-kanaďanku?
Stanley Cup, šestej zápas, jo?
Rangers ještě budou litovat,
jak blahovolně přistoupili k zápasu s Cannucks.
- Hej, hej, Robin? - No?
Dám ti dvacet babek, pokud
dokážeš střelit srkz vchodový dveře.
Ha, seš bláznivější než krosčekující Todd Bertuzzi.
Toddy Bert!
To stačilo, Robin. Naval hokejku.
Vysklím ti úsměv.
Pěkně, do mozaiky.
Robin, naval tu hokejku.
Odpal, socko!
Fíha!
To stačilo!
Hej, hej!
Slož ji! Kluci, slož ji!
Složit? Sejmu ji!
Děcka, do toho! Pro Ameriku!
Tak fajn, to stačilo! Stačilo!
Tede, ne!
Nikdy nepřerušíš holčičí bitku!
Nikdy!
Jednoznačně Barneyho chyba.
Stejně jako, mimochodem, velký ožehnutý místo nad krbem.
Děti, abyste pochopily, jak vzniklo ožehnutý místo,
musím vám nejdřív vyprávět příběh o Zakročení,
které jsme připravili kamarádovi Stewartovi.
O co jde?
Stewarte, tohle je Zakročení.
Alkohol tě mění, Stewarte,
mění tě v odlišného člověka.
A já miluju toho muže, kterého jsem si vzala.
Děkuju.
Přesně to jsem potřeboval.
Mám vás rád, lidi.
Hola, hola, tady je oslavenec!
Čas vypustit zvíře z klece, Stewie!
Ne!
No tak, kámo.
Lidi nechtěj' vidět žádnýho andílka.
Chtěj' vidět Neuvěřitelnýho Hulka!
Hulk, Hulk, Hulk... cože?
Oh...
(zakuckání)
To je tím, že pozvánky jen prolítávám očima.
Toho dne navečer jsme slavili
naše první úspěšné Zakročení.
Mám z nás radost, jak jsme pomohli Stewartovi.
Jo, to byl skutečně užasnej, lidskej okamžik.
Souhlasím. Sláva nám!
Marshalle, fakt hodláš dál nosit ten klobouk?
Jo, jsou to už dva týdny, Marshalle.
Dva úžasný týdny...
A sakra jo! Hodlám ho dál nosit!
Čau.
Marshalle,
tohle je Zakročení.
Jde o ten klobouk.
Co? Ne...
Mám to pod kontrolou, jasný?
Můžu ho sundat, kdy jen budu chtít.
Drahý Marshalle,
ten klobouk fakt nemám ráda,
chtěla bych ho nechat strádat.
Hodit na něj ňákou klec,
s ním vypadáš jak pitomec.
Zakročení se poté stala
poměrně běžnou věcí v našem bytě.
Pst.
Jářku!
To je skutečně echtovní překvápko.
Oč tu kráčí?
Lily...
jde o to falešné nářečí.
Ach, do pekla.
Ach...
Opalovací sprej?
Utáhnou vás na slevovej kupón...
a potom se už jenom vezete.
Ach, zlato, my víme, my víme...
Ne, ne, ne! To je novej svetr.
Co?
Tvoje kouzla.
Konkrétně ta zahrnující oheň.
Kouzla?
Děcka, Zakročení mají lidem pomáhat,
ne napadat každou maličkost, která se vám ohledně nich nelíbí.
Omlouvám se, ale to mě fakt dopeklo!
Fakt mě to rozpaluje!
Doopravdy, naplňuje mě to spalujícím hněvem.
(mumlá)
(křik)
Děkuji.
Ach, kruci.
Cítím vlasy. Cítím vlasy!
A to je příběh o ožehnutém místě.
Počkat, to je divný,
když jsem procházel komoru,
zdálo se mi, že jsem zahlédl plakát Zakročení.
N-No a?
No... plakát shořel, proč je tam novej?
A jsou tu i zapečetěný dopisy, od vás všech,
s nápisem "Ted".
Plánovali jste si na mě Zakročení?
Jo, to... to byla pitomost.
Jo, prostě... prostě na to zapomeň.
Oč... o co jde? O ty žabky?
- Gel na vlasy? - Nejde o Stellu.
Bože, šlo o Stellu?
Teď jsem řekl, že nejde o Stellu.
Možná jde o to, jak špatně lidem nasloucháš, Tede.
- Cože? - A zase! Vidíš?
Tede...
Máme z tebe všichni radost.
Jo, jak říkám, šlo o pitomost.
No, evidentně nešlo, protože jsme se dohodli,
že už nebudeme dělat žádná další pitomá Zakročení
na našem Zakročení proti Zakročením.
Pořádáme příliš mnoho Zakročení.
Takže, jaký byl ten velký problém ohledně mě a Stelly?
Jo!
Jo! Tady to máte!
Všichni jste tvrdili,
že "Barney z budoucnosti" nebude fungovat.
Říkali jste, že jsem blázen.
Můj cvokař tvrdil, že jsem blázen.
Ha, kdo trpí narcisistními sklony
s vážnou poruchou citových vazeb teď, doktore Grossbarde?!
Plakát Zakročení? K čemu?
- Stella. - Aha.
"Tede, nemohu nečinně přihlížet..."
Ty to všude nosíš s sebou?
Ach, prosím, Tede...
"Nemohu nečinně přihlížet, kterak se chystáš udělat
tu největší chybu, kterou kterýkoliv muž udělat může... oženit se.
Pomni má slova -
- celá tahle věc směřuje nevyhnutelně
do horoucích pekel!"
Kruci!
Tu ohnivou hlášku jsem vytáhl moc brzo.
Měl jsem toho ještě tolik na srdci!
Jde o to, Tede,
manželství je pitomost.
Každým rokem se vylíhne
milion nových dvaadvacítek
objevujících krásy barů a říkejte mi třeba "naivo",
ale myslím si, že jsou čím dál hloupější.
Ale no tak, Barney, dokonce ani ty nebudeš
balit dvaadvacítky, až ti bude 80.
- Tu výzvu přijímám. - Jakou výzvu?
Že vám dokážu, že budu pořád tak úžasnej
i když mi bude 80. Nabrnknu si nějakou dvaadvacítku
ve svým nalíčení za starocha.
Ani náhodou jsem tě k tomu nevyzval,
ale... rozhodně bych to chtěl vidět!
Ale ani náhodou jsem tě k tomu nevyzval.
Chci slyšet ty ostatní dopisy.
Tede, to je směšný.
M-My jsme si to rozmysleli.
A co když si to rozmyslíte zpátky?
Lily, no tak, přečti svůj.
(vydechne)
"Gilbertovo čtení se mimořádně zlepšilo poté, co..."
Počkat, to je dopis, co jsem chtěla poslat rodičům
jednoho z mých dětí ve školce.
Ehm.
Gilberte, nejdete na to příliš rychle,
ty a nějaká holčička jménem Stella?
Kéž by.
Robin, můžu si poslechnout tvůj?
(vydechne)
"Milý Tede, říká se encyklopedie,
ne encyklopédie.
Proč se pořád snažíš dělat věci
tak snobsky, jak to jen jde?
Zníš potom jako debil.
A tím myslím "debil", nikoli "débil".
Jo, to jsi už jednou četla,
na Zakročení týkajícím se mé výslovnosti.
Kde je ten dopis ohledně Stelly?
Žádný jsem nenapsala. Jsem tvoje expřítelkyne.
Říkala jsem si, že cokoliv na to téma by ode mě znělo zahořkle.
A navíc, jsem hezčí než ona,
takže o co jde?
Marshalle?
Vole, fakt už přešlo dost vody.
(vydechne)
"Drahý Tede, Stella vypadá jako úžasná osoba.
Ale neznáš ji dost dobře na to, aby sis ji mohl vzít.
A s naprostou jistotou
ji neznáš dostatečně dobře na to,
aby ses zavázal k výchově jejího sedmiletého dítěte.
Neděláš tím jí, jejímu dítěti,
ani sobě žádnou službu tím, že se do toho ženeš.
Prostě tomu dej víc času."
Vole, to bylo měsíce zpátky.
Ještě předtím, než jsme Stellu pořádně poznali
a zjistili, jak skvělá je a jak skvělý pár tvoříte.
Proto jsme se rozhodli nechat to Zakročení plavat.
Díky. Protože já fakt potřebuju, lidi,
abyste mě v tomhle podpořili.
Však podpoříme! A doufáme, že se na nás nezlobíš.
Jasně že ne.
Vlastně, co jste říkali, dávalo docela i smysl.
- Mohli jste si oprávněně dělat starosti. - Jo,
ale ty starosti jsou už dávno pryč.
Ale jedno vám přiznám.
Tohle všechno se fakt děje hodně rychle.
Jo, ale víš co? Možná je to tak, že
když je to v pořádku, tak to prostě poznáš.
Jo, to asi jo, ale my dva se pořád...
však víte, pořád se poznáváme.
A, Lily, možná máš pravdu.
Možná se Stelle nebudou líbit moje věci.
Jako třeba robotí dóza na sušenky.
To byla snad úplně první věc
kterou jsme do bytu koupili, pamatujete?
No jasně!
Marshalle, mé senzory ukazují,
že tvé pekanově ořechové potřeby nejsou naplňovány.
Ha. Moje sbírka Bondovek.
Pamatujete, jak jsme je jednou viděli všechny v řadě
a Lily potom mluvila tím divným britským přízvukem
snad celej měsíc nato?
Bylo to elegantní! Ne.
- Kdepak. - Ne.
Ach! Kopačky podepsaný Davidem Beckhamem.
Moje sloní lampa.
Bristká telefonní budka.
Moje sombrero!
(smích)
Tede, co to děláš?
Vybaluju!
Ne, ne, Tede. Přestaň vybalovat.
Jsi jenom nervózní.
Nejsem na všechnu tu zodpovědnost připravený.
A rozhodně zatím nemám na to, abych byl tátou
sedmileté holčičce.
Říkám si, když se ožením a přestěhuju na předměstí,
ani nemrknu a budu starej.
Dobrý večer, slečno,.
dala byste si šlehačkový bonbon?
Co tím chcete říct, "nic společného"?
Oba jsme senioři...
(smích)
Jste roztomilej
Kolik Vám je?
83. Kolik je tobě?
Třicet jedna.
Ale ne...
OK
Tedovi přeskočilo.
Stěhováci jsou tu za deset hodin.
Jeho snoubenka na něj čeká v Jersey.
Musíme něco udělat.
To zvládnu.
Zdravíčko, kámo?
Zdravím.
Proč bychom nešli na chvilku semhle?
Co?
Koukni, měl bys vědět, že tyhle pocity jsou naprosto v pořádku.
Velké změny mohou být děsivé a ta tréma, ta...
... no, ta k tomu prostě patří.
Tak, co kdybys mi dal ten nůž?
Dej mi ten nůž.
No tak.
Abych mohl taky začít vybalovat!
Zůstávám tu po tvém boku navždycky, příteli!
- Jo! - Jo!
- Marshalle! - Lily,
žije se nám tu vážně dobře.
To proto jsme to balení tak odkládali.
Protože podvědomě oba víme, že
by byl nesmysl odcházet.
Tady je útulno a domácky.
Dole je bar
a v kuchyni robot na sušenky.
Tohle je můj domov a já ho neopustím!
Posloucháš se?
Zníš jako tlustý, šikanovaný dítě někde na letním táboře.
"Mámo, táto, já chci jet domů,
ty trendy děcka mi schovávají inhalátor."
Nemůžu uvěřit, že můj táta četl ten dopis
na naší svatbě. - Marshalle, tohle
nemůžeš Lily udělat!
Jasně, já vím, že váš novej byt není úplně dokonalej,
co se té nakloněné podlahy a čističky odpadu
poblíž týče,
ale vy ho dokážete změnit v báječný domov.
Řekni mu to, Lily.
Je to hnusná díra, kde umírají sny.
Taky se nestěhuju.
- Ale no tak! - Jo!
Fajn, kluci, vy vybalujte,
já půjdu upéct nějaké sušenky
do našeho R2-Dej-mně.
Ach, bože, vy jste takoví srabi.
Bojíte se jakékoliv změny.
Tak vystrašení z čehokoliv nového.
Tak uboze lpíte
na všem pohodlným a domáckým.
Nemůžu se přestěhovat do Japonska.
- Jo! - Paráda!
- Co jsem si to namlouvala?
Je to tak daleko.
A ani nemluvím jejich jazykem.
Ani nemám žádný
dobrý fotky vás, lidi! - Ach, zlato.
Každý říká, že změna
je prostě báječná, že?
Ale co je tak skvělého na změně?
Kdo chce zajít dolů
do našeho baru, sednout si do naší kóje
a objednat si to, co vždycky?
- Jo! Jako vždycky! - Moje oblíbený!
Ach, můj bože.
(znechuceně)
Vida, vida, vida...
Mám zato,
že mi tady někdo dluží dvěstě babek.
Barney, to nebyla sázka. Nikdo se...
Tohle dokazuje, že budu pořád stejně úžasnej, až mi bude 80.
Artritický plácnutí!
Stěhuju se do New Jersey.
- Cože? - A ty a Marshall
byste se měli nastěhovat do nového bytu. A Robin by měla odjet do Japonska.
Proč?
Protože zestárneme,
ať už se nám to líbí nebo ne,
takže otázkou zůstává,
jestli chceme hnout s našimi životy
nebo se zoufale upínat na minulost a skončit nějak takhle.
Myslíš úžasně?
Je mi 80, vole!
A líbám se s dvaadvacítkou.
Vezmi mě k sobě, cheri.
Ráda bych viděla tvý medaile z druhé světové.
Hned to bude, mon petite.
Jasně, tak to se nepočítá.
Cože? Proč?
Je to Francouzka, to je jako
hrát tenis bez sítě.
Víte co?
Zaplatím tu zálohu na byt.
Rád to udělám, protože
každá rýha v tom bytě
představuje vzpomínku, kterou si budu hýčkat navěky.
Ale pod jednou podmínkou:
Po celý rok bude každý z nás týdně odkládat deset babek
a potom se sem vrátíme a objednáme si tu padesátiletou skotskou
a připijeme na ten famózní
život měnící rok, který si prožijeme.
Vypadněte z naší kóje.
Já se svou novou rodinou.
Marshall a Lily se svým novým bytem a Robin
jakožto nejlepší anglicky mluvící žurnalistka
celého tichomořského oblouku
na návštěvě
zde v New Yorku, slavící ten den,
den, kdy uzavřeme
jednu úžasnou kapitolu našich životů
jen proto, abychom mohli otevřít novou.
No.
Myslím, že jsem tu nechala mobil...
Zmizněte odsud!
A o rok později jsme přesně to udělali.
A tak pozvedněme sklenku
skotské za dva a půl tisíce dolaru, abychom oslavili parádní rok!
Jo.
- Parádní! - Hm, hm!
Neuvěřitelný!
Ta kouřová pachuť s příchutí letitého cedru...
Poznáte nějakej rozdíl mezi tímhle a skotskou za deset babek?
- Ani v nejmenším. - Naprosto žádnej rozdíl.
Svoji bych si říznul trochou Red-Bullu.
Wendy, můžeš nás vyfotit?
Toho roku se změnilo hodně věcí,
ale něco zůstalo při starém.
Tak, co byste řekli, že bychom
tu párty přesunuli nahoru do bytu?
- Jo. - Super nápad!
Beru skotskou.
Co to... ?
Barney, tohle je Zakročení.
Lituju, neslyším vás!
Už dost toho starocha.
Dost starostí o hocha?
Nech toho.
Kdo s koho?
Úžasné pořekadlo!
Jdu si pro cep.
Kdo sed' na lep?